art&design
PRAE.HU: Bölcsész szakos diplomát szereztél. Az egyetem után mégis úgy döntöttél, hogy ruhatervezéssel szeretnél foglalkozni. Miért és hogyan váltottál irányt?
Középiskolában rajz tagozatos osztályba jártam, és így egyértelmű volt, hogy ilyen irányban tanulok majd tovább. Csak akkor még nem körvonalazódott teljesen, merre is. Intermédia szakra jelentkeztem, s mai fejemmel már azt mondom, szerencse, hogy nem vettek fel. Így művészettörténet-kommunikáció szakon folytattam a tanulmányaimat. Ötödéves lehettem, mikor egyre erősebben éreztem, hogy hiányzik valami kreatívabb tevékenység, de az egyetemet mindenképp be akartam fejezni. Közben már magamnak készítettem ruhákat, és a barátaim, csoporttársaim számára mindig ezek voltak a ruhatáram legérdekesebb darabjai. Aztán jött a dilemma, hogy akkor hol is tökéletesítsem az ismereteket. Végül egy ruhaipari technikum mellett döntöttem, ahol modellezés-szabásmintakészítés szakirányon végeztem. Szerencsémre az iskola elkezdésével párhuzamosan lehetőségem nyílt, hogy egy cégnél modellezőként, tehát a szabásmintákat elkészítő szakemberként kezdjek el dolgozni. A mai napig úgy érzem jó döntés volt, hogy a gyakorlati oldalról közelítettem meg a ruhaipart, később pedig a gyártási folyamatot. Ez teljesen más szemléletet ad már a tervezésnél is. Talán épp ezért nem viselhetetlen költemények kerülnek ki a ZAGABO-stúdióból, hanem ténylegesen a hétköznapokban hordható ruhák.
PRAE.HU: Mit jelent számodra a tervezés? Hogyan gondolkodsz a divatról és a hazai divatkultúráról?
Nekem a divat egyértelműen gyakorlati dolgot jelent. Számomra a tervezés is alkalmazott művészet. Az én ruháim nem hivalkodó kreációk, sokszor inkább az apró részletekben rejlenek az érdekességek, a szabásvonalak játéka határozza meg az összképet.
Úgy érzem, nálunk a tervezés még mindig sokaknak kizárólag az haute-couture világát jelenti. A prét-a-porter kollekciók is néha magukon viselik a túlságosan extra vonalakat, melyek a hétköznapokban kevésbé hordhatóvá teszik a ruhákat. Azt gondolom, még közelebb kellene hozni a hétköznapok világát és az egyedi designt.
PRAE.HU: Milyen élményekből, tapasztalatokból merítesz ihletet a tervezés során?
A tervezés elsősorban saját személyes élményekből áll. Egyszerűen lefordítva, azt valósítom meg, amit én magam is szívesen hordanék. Az elmúlt év során pedig egyre jobban beépítem azokat a visszajelzéseket, és igényeket, melyeket a vásárlóim adnak. Fontos számomra az is, hogy megőrizzem azokat a jegyeket, melyek meghatározzák a ZAGABO-t, ugyanakkor mindig kínáljak valami újat is a megszokott vonások mellett.
PRAE.HU: Hogyan zajlik nálad egy kollekció elkészítése? Vannak-e bizonyos koncepciók, melyek meghatározzák az alkotói folyamatot?
Mindig figyelemmel követem a nemzetközi trendeket. De ez nálam annyiból áll, hogy átlapozom a divatmagazinokat és hagyom leülepedni magamban a tapasztaltakat. Aztán amikor belső késztetést érzek a rajzolásra, akkor tudom, hogy lassan megértek bennem az új darabok, ekkor ülök le tervezni. Ilyenkor csak hagyom, hogy a kezem vezessen, és így egyszerre jó pár terv megszületik. A tervezés után átnézem, és szelektálom a rajzokat: melyek az erősebb darabok, melyek illeszthetőek össze egy egységes kollekcióba. Ezt követi a szín- és anyagválasztás, ami talán a legnehezebb folyamat. Komoly kihívás jó minőségű, különleges, természetes alapanyagokat találni, amelyekből mégis megfizethető árú modellek készíthetőek. Miután megvannak az alapanyagok, elindul a szabásminta-készítés. Számomra ez is ugyanolyan élvezetes folyamat, mint a tervezés, mert gyakorlatilag még annak a része. Ekkor kapják meg a ruhák az alapvető formájukat, és karakterüket.
PRAE.HU: „A ZAGABO tervezői filozófiája csupán két szó: funkcionális egyediség.” Miből fakad ruháid egyedisége, s mit gondolsz, miben láthatják ezt vásárlóid?
Úgy érzem, a ruháim egyedisége elsősorban a különleges szabásvonalak variálásában rejlik, melyek apró különlegességet adnak a ruhának, mégsem válnak öncélúvá. Azaz alárendelik a ruhát a viselőjének és a mindennapoknak, mégis kiemelik a nőiességet egy csendes, de határozott módon.
PRAE.HU: Az őszi-téli kollekciódban a játékosság szintén meghatározó szerepet kapott, megtartva a ruháidra jellemző nőiességet. Mik a visszajelzések a kollekcióddal kapcsolatban?
Egy kicsit (na jó nem is kicsit) izgultam, hogy milyenek lesznek a reakciók. Igazából ez a második egységesebb kollekció, de természetesen folyamatosan van mit csiszolni, hogy a sorozatok még egységesebbé váljanak. Szerencsére nagyon pozitívak a visszajelzések. Úgy érzem, nem csalódott, aki eddig ismerte már a ZAGABO-t, és az sem, aki most találkozott a márkával először. Természetesen nálunk nem ennyi az adott szezonra szóló kollekció. Ez néhány alapdarab, ami fotózásra került, de a teljes szezon alatt körülbelül kétszer ennyi új modell készül.
PRAE.HU: Mesélj nekünk a legújabb kollekciódról, a ZAGABO MAMMA-ról!
A ZAGABO MAMMA egy nagyon aktuális eseményhez kapcsolódik, nevezetesen Dávid fiunk érkezéséhez! Mindig is voltak igények, kérések kismamaruhák iránt, de úgy voltam vele, hogy ennél alkalmasabb időpont nincs a ruhák tervezésére. Most magamon, a gyakorlatban tudom kitapasztalni, és kialakítani a szabásmintákon, hogy mi is az igazán praktikus és ugyanakkor csinos viselet. Sok darabon igyekeztem olyan megoldásokat alkalmazni, melyek nem kizárólag a várandóság alatt, illetve az utána következő időszakban teszik hordhatóvá a ruhákat, hanem később is, amikor már visszanyertük eredeti formánkat.
PRAE.HU: Mit gondolsz a hazai designszcénában való együttműködés lehetőségeiről? A ZAGABO hogyan vesz részt ebben?
Egyelőre még mi is ízlelgetjük és próbálgatjuk, hogy kivel, hogyan tudjuk erősíteni a magyar design hírnevét. A tavaszi kollekciót például Panyi Zsuzsi üvegművésszel közösen terveztük és fotóztuk. Egy másfajta dolog, hogy mi is csatlakoztunk a magyar design világ egyik legnagyobb összefogásához, a Hello Design által a vörösiszap károsultak megsegítésére rendezett design aukcióhoz. Számos lehetőség van még, hogy egymást erősítsék magyar designerek, és mi a jövőben is nyitottak leszünk az együttműködésre.
PRAE.HU: Állandó szereplője vagy a WAMP-nak már 2009-től. Mennyire járul hozzá a művészpiac az ismertté váláshoz? Milyen más felületeken, milyen más módon próbáltok érvényesülni?
A ZAGABO tulajdonképpen a 2009. júniusi WAMP-pal kezdődött. Az volt az első találkozás a vásárlókkal. Nagyon jó lehetőség, mert eleve ad egy színvonalat a tervezőknek, ha már a zsűrizésen átestek, és bekerültek a WAMP közösségbe, és remek lehetőség a vásárlókkal történő közvetlen interakcióra, visszajelzésekre.
Természetesen más felülteken, online oldalakon, közösségi portálon is jelen vagyunk. Emellett már két ZAGABO-zsúrt is rendeztünk, ami egy kicsit családiasabb, közvetlenebb lehetőséget kínál a találkozásra, beszélgetésre és természetesen a ruhák próbálására is. Remélhetőleg a következő zsúrt a hamarosan megnyíló bemutatótermünkben tudjuk majd megrendezni.